Hän on transsissa.
Mutta hän ei mieti vitsejä.
Hän laatii tätä selostusta, jota sanon parhaillani.
Se, että suostuin tähän, ylitti hänen villeimmät kuvitelmansa.
Eikä hän halua tuhlata tätä tilaisuutta joutavuuksiin.
Tämä on komedianero Dave Chappellen vastaaja.
Valitettavasti hän ei voi, tai halua, puhua juuri nyt,
joten ole hyvä ja jätä yksityiskohtainen viesti.
Kiitos.
Kiitos paljon.
Miten menee?
Mukava nähdä teidät täällä.
Kiitos.
Istukaa. Tehkää olonne mukavaksi.
Jopas. Hienoa olla taas Austinissa.
Hyvä tietää, että ruutupaidat ovat taas muotia.
Useimmat tapaamani miehet täällä -
pukeutuvat kuin lepakot New Yorkissa. Se on hienoa.
Vitun Texas. Tämä paikka on melko hieno.
Pirun hieno.
Olin hiljan Santa Fessä, ja joku kusipää heitti minua banaaninkuorella.
Se ei tuntunut kivalta.
Hän oli tietenkin valkoinen.
En syytä valkoisia. Sanon vain. En profiloi.
Sen lisäksi, että hän heitti banaaninkuoren,
teko oli harkittu. Sen näki.
Kuori oli liian ruskea. Tiedättekö?
"Et syönyt banaania äskettäin, kusipää. Säilytit sitä minua varten."
Kaikki yleisössä olivat valkoisia, joten tunnelma muuttui inhottavaksi.
He näyttivät siltä kuin katsoisivat 12 Years a Slavea.
Kuka vittu tekee niin?
Tyyppi pidätettiin.
Sanoin: "Joku panee sinua pyllyyn putkassa. Kai tiedät sen?
Ei Dave Chappellea voi heitellä banaaninkuorilla.
Sinua ei päästetä pälkähästä."
Sitten lehdistö soitti: "Haluatko antaa lausunnon?"
"Lausunnon? Banaaninkuoresta? En! Ei minulla ole mitään sanottavaa."
Tyyppi oli kuuluisa banaaninkuoren heittämisestä.
Hän laittaa lapsiaan nukkumaan 20 vuoden päästä, ja he sanovat:
"Isi, kerro siitä kun heitit neekeriä banaaninkuorella Santa Fessä."
"Minäpä kerron. Se musta kusipää ansaitsi sen.
Näin hänen nimensä valotaululla viikkoa aiemmin.
Sanoin: 'Jos pääsisin tarpeeksi lähelle,
heittäisin neekeriä banaaninkuorella ja näyttäisin...'"
Hiton Bananagate.
En halunnut nostaa syytettä. Sama on tapahtunut minulle ennenkin.
Ihan totta. Ei banaani. Asun Ohiossa.
Tämä kävi pari talvea sitten.
En tiennyt, että sille taputettaisiin.
Tuo tapahtui ensimmäistä kertaa.
"Ohio!"
Joka tapauksessa...
Asun valkoisten keskuudessa.
Pikkukaupungissa Ohiossa.
Oli talvi ja oli juuri satanut lunta,
joten kadulla oli valtavia lumikinoksia. Kävelin siskoni kanssa.
Hän oli pukeutunut muslimiasuun, samoin hänen lapsensa.
Minä olin pukeutunut Dave Chappelleksi.
Kävelimme ja puhuimme jostain.
Auto kaahasi kulman takaa, ja ikkuna avautui,
ja joku heitti lumipallon, joka osui olkapäähäni.
En tiennyt, mitä tapahtui. Miksi näin tapahtui?
Koska olen musta? Koska sisko on muslimi? Koska olen Dave Chappelle?
En tiennyt. Mutta tiesin, että se oli harkittu teko.
Koska kuka vittu kuljettaa lumipalloa lämpimässä autossa?
Hän ei ajatellut loppuun saakka.
Hän joutui pysähtymään punaisiin valoihin kulman takana.
Hän juuttui ruuhkaan.
Juoksin kadulle ja koputin ikkunaan.
"Voinko jutella teille? Tulkaa ulos hetkeksi. Haluan jutella."
Autossa oli neljä nuorta valkoista kaveria. "Relaa."
"Ottakaa iisisti. Haluan vain jutella."
Tämä on vanha mustien temppu.
En halunnut jutella. Aioin hakata heidät.
Jos olette jumissa liikenteessä -
ja musta mies sanoo haluavansa jutella,
älkää avatko ovea.
Vaikka se olisin minä ja hymyilisin.
He sanoivat: "Rauhoitu, kamu."
Yksi tyyppi takapenkillä... Ehkä hän oli itsevarmempi kuin kaverinsa.
Hän sanoi: "Vitut! Tulen autosta!"
Kiskoin hänen oveaan. "Autan sinua, kusipää."
En huomannut, että ikkuna oli auki.
Hän heitti lumipallon, joka osui minua rintaan.
"Haista vittu, vitun neekeri!"
Valo vaihtui vihreäksi, ja he kaahasivat pois.
Hymyilin leveästi.
Katsoin siskoani, joka sanoi: "Sain rekisterinumeron."
Olin riemuissani, koska lumipallon heittäminen on lievä pahoinpitely.
Jos sanoo "neekeri" niin tehdessään, se on törkeä viharikos.
Minä ja siskoni tanssimme. "Lähetämme kusipään vankilaan!"
En huomannut, mutta huutaessani tyypille -
ympärille kerääntyi valkoisia ihmisiä. Se oli kokonaan valkoinen kaupunki.
Luulin, että kimppuuni käytäisiin.
Yksi heistä astui esiin ja sanoi: "En pitänyt tuosta lainkaan.
Se ei kuvasta tätä kaupunkia.
En halua tuota pirun touhua lähiympäristööni."
Toinen valkoinen mies sanoi: "Minäkään en tykännyt siitä!"
Vanha valkoinen mies sanoi:
"Jos teet ilmoituksen poliisille,
haluaisin tulla mukaasi ja tehdä saman."
"Tekisittekö sen minun vuokseni?"
Väkijoukko hurrasi, ja sanoin: "Kaikki mukaan!"
Olin kuin Malcolm X menossa tapaamaan Johnsonia perässäni jono valkoisia.
Epätodellista. Tunnin päästä istuimme poliisiasemalla,
ja poliisi tuli sisään. "Hra Chappelle...
Kuusitoista identtistä ilmoitusta.
Jäljitimme rekisterinumeron. Kaksi nuorta ajoi äitinsä autolla.
Neljä epäiltyä on otettu kiinni, ja heidän äitinsä on täällä.
Teemme mitä haluatte. Jos haluatte nostaa syytteen, teemme niin.
Hra Chappelle, oletteko kunnossa?"
"Anteeksi. Olen vähän hämmentynyt.
En ole koskaan ollut asemassa,
jossa voin päättää valkoisten lasten kohtalosta, mutta...
tunnen sen painon.
En osaa päättää."
Nainen asteli edestakaisin käytävällä,
ja sanoin: "Onko hän..." "Hän on heidän äitinsä."
"Voinko puhua hänelle ennen päätöstä?"
Kun äiti tuli sisään ja näki minut, hän alkoi itkeä.
"Voi luoja. En halua hänen joutuvan vankilaan.
Olen pahoillani. En kasvattanut häntä näin.
Pidämme esityksistäsi. Pidämme sinusta."
"Ole kiltti... Kuule.
En välttämättä halua, että poikasi joutuu vankilaan.
Mutta hänen tekonsa oli melko törkeä.
Voimmeko tehdä jotain vankilan sijaan,
jotta hän tietää olleensa väärässä?"
"En tiedä. Mitä ajattelit?"
"En ole ollut tässä asemassa ennen.
Tiedätkö, mitä voisimme tehdä? En tiedä, onko se liikaa pyydetty.
Ehkä voisit...
imeä mulkkuani, ihan vähän vain.
En edes tule. Ime vain sen verran, että voin kertoa siitä pojallesi."
Minä pelleilen.
En tekisi sitä kenenkään äidille.
Ehkä lapsieni äidille, mutta siinä se.
Ebola kävi Texasissa.
Tappoi miehen Dallasissa. Hän suli kuoliaaksi viiden päivän ajan.
Mitä hänelle tapahtui?
"Missä salainen seerumi oli?" me sanoimme.
Muistan Ebolan alkuajan,
kun kaksi amerikkalaista lääkäriä sairastui Afrikassa.
Heidät lennätettiin yksityiskoneella tartuntatautien valvontakeskukseen.
En tiennyt, että heillä on vastaanotto.
Siellä heille annettiin ainetta,
jota The New York Times kutsui salaiseksi seerumiksi.
En tiedä, mitä siinä on. Kuin pikaruokakanan salainen resepti.
Molemmat hemmot selvisivät.
Nämä lääkärit ovat terveitä.
He ovat tänään terveyskaupassa -
hypistelemässä vihanneksia, kävelemässä ympäriinsä.
Kaikki on hyvin.
"Hei, Frank. Mitä kuuluu?"
"Etkö kuullut? Sain Ebolan viime viikolla. Mutta olen kunnossa.
Silmäni ja peräaukkoni vuosivat verta, joten huolestuin,
mutta olen kunnossa."
Mitä Dallasin tyypille kävi?
Tyypin rintaan hierottiin Vicksiä.
"Tsemppiä, kamu."
Tiesin, ettei hän selviäisi.
Muistan sen. Surullista.
The New York Timesissa sanottiin,
että Ebola on uusi AIDS.
Melkoista.
Luulin, että vanha AIDS toimi hyvin,
ja uusi AIDS tuli jo markkinoille.
Eikö ole uskomatonta?
Eikö ole outoa, että tauti alkoi yhtäkkiä 80-luvulla -
ja tappaa vain nekruja, hinttejä ja narkkareita?
Eikö ole vitunmoinen sattuma,
että tauti vihaa kaikkia, joita vanhat, valkoiset ihmiset vihaavat?
Joko Jumala on valkoinen -
tai hallitus piilotti sitä diskopalloihin.
Vain hauskat tyypit saavat AIDSin.
Viime kuussa The New York Timesissa -
otsikko oli tuhkarokko.
Oli pakko tarkistaa päiväys. "Tuhkarokko? Onko nyt 1850?
Mitä vittua? Miksi tuhkarokko on uutisissa?"
He yrittivät päättää, haluammeko jatkaa pakollisia rokotuksia.
Mitä olette mieltä?
Olette puolesta? Olen pahoillani, naiset ja herrat.
Enpä tiedä.
Ensinnäkin mustat eivät yleensä luota lääkäreihin.
Tuskegeen kokeiden ja muun jälkeen.
Älkääkä unohtako, että lääkäri tappoi Michael Jacksonin.
Hän käytti toki huumeita. Mutta jos olisin heroiiniaddikti -
ja laillistettu lääkäri pistäisi minuun heroiinia, minun pitäisi selvitä.
"Voinko jatkaa?
Eihän se ole liikaa?"
Tri Tunari tappoi Michael Jacksonin. "Vitut, en mene enää lääkäriin."
Miksi vitussa rokotan lapseni tuhkarokon kaltaisen taudin varalta?
Saman tien voisi antaa ripulirokotuksen, jos on huolissaan.
Ripuli tappaa enemmän kuin tuhkarokko.
Se on hauskaa nykyään,
mutta jos sai ripulin 100 vuotta sitten,
oli mennyttä. Selviytymismahdollisuus oli nolla.
Ensimmäinen ruiskaus.
"Täytynee järjestää asiat.
Elinaikaa on vähän. Se on ripuli. Hyvin vakavaa."
Kaveri kuoli hitaasti paskalammikkoon.
"Luovutan, ripuli. Olet liian vahva."
Nykyään sanottaisiin vain: "Ripuliko?
Syö banaani. Juo vettä. Mennään klubille.
Ehdimme ennen pilkkua."
Mustilla on vaikeaa.
Mustilla ei mene hyvin. Tiedätte kai, mitä tarkoitan?
Poliisit tappavat meitä taas.
Se on valitettava tilanne, koska pärjäsimme oikein hyvin.
Amerikassa on rodullinen piinapenkki. Voinemme kaikki myöntää sen.
Voinemme myöntää senkin, että yleensä siinä ovat olleet -
afroamerikkalaiset sekä erityisesti afroamerikkalaiset miehet.
Mutta myönnän, että viime vuosina -
piinapenkissä ovat olleet meksikolaiset -
ja arabit.
Me mustat amerikkalaiset -
haluamme kiittää teitä uhrauksestanne ja kamppailustanne.
Tarvitsimme tauon.
Piru vie, tarvitsimme tauon.
Kaikilla on haasteensa, mutta ainakin voin jättää reppuni johonkin.
Jos on arabi ja unohtaa reppunsa,
aikaa on noin 20 minuuttia -
ennen kuin robotti lähetetään räjäyttämään tavarasi.
Sano hyvästit tekniikan kotitehtäville, Fouhad.
ISIS on terrorismilistojen kärjessä.
ISIS on vitun pelottava.
Jos ISIS nappaa, he katkaisevat kaulan.
Olen nähnyt sen YouTubessa.
Vitun hirveää. Hän katsoi kameraan ja sanoi:
"Obama, olen palannut."
Kun näin sen, sanoin: "Voi luoja.
En tykkää."
Kuinka hän saa katkoa kauloja YouTubessa?
Minä en voi julkaista kalukuvaa,
ja tämä kusipää mestaa ihmisiä.
Täytyy muuttaa asetuksia.
Kaikilla on vaikeaa. Vaikeampaa kuin mustilla,
vaikeampaa kuin arabeilla ja meksikolaisilla – kenellä on vaikeinta?
Lihavilla mustilla.
Valkoisten on vaikea ymmärtää sitä, mutta puhun totta.
Lihavilla mustilla on rankkaa, sillä monet asiat tappavat valkoisia,
mutta tiedättekö, mikä tappaa enemmän mustia kuin poliisi ja terrorismi?
Suola. Tavallinen ruokasuola.
Valkoiset saavat Ebola-lääkkeitä,
ja minä kuolen mausteisiin.
Lakkaan puhumasta siitä.
Sanon vain tämän.
Voimmeko myöntää, että aavistimme tämän tapahtuvan?
Yllätyittekö? Sama juttu, kun kaveri heitti minua banaanilla.
Luuletteko, että yllätyin? En hitossa.
Olen ollut viihdealalla 30 vuotta. Odotin banaania.
Tiesin, että vielä joku ilta joku heittää minua banaanilla.
Niin se alkaa. Nimittelyllä.
Kuten Paula Deen. Muistatteko, kun hän sai potkut kokkauskanavalta?
Jos tunnette viihdealaa,
on todella vaikea saada potkut vitun kokkauskanavalta.
He heivasivat ämmän kuin kuuman perunan.
Vain siksi, että hän käytti N-sanaa 30 vuotta ennen ohjelmaansa.
En tiedä, kenelle hän sen sanoi, mutta kuka lie olikin, tämä ajatteli:
"Kostan tämän, ämmä."
Juttu palasi 30 vuotta myöhemmin kuin Bill Cosbyn tekemä raiskaus -
ja upotti hänen taistelulaivansa.
Kaikki mustat olivat vihaisia, mutteivät niin vihaisia.
Se oli enemmänkin hämmentävää kuin raivostuttavaa.
"Miten hän voi kutsua minua neekeriksi?
Hänhän opetti minut paistamaan kanaa? Ei ole reilua."
Donald Sterlingin juttu oli vakavampi.
Muistatteko hänet? Hän omisti Clippersin -
ja jäi kiinni salaa kuvatulla videolla,
jolla hän sanoi vastenmielisiä asioita afroamerikkalaisista.
Voimme oppia siitä jotain.
Jos olet vanha valkoinen rasisti -
tässä hienossa maassa, niin mitä ikinä teetkin,
älä kerro -
mustalle tyttöystävällesi sitä. Koska...
hän kuvasi videon.
Video oli kauhea. Mies sanoi:
"Älä tuo niitä mustia miehiä peleihini."
Olimme hämmentyneitä.
"Miten voitte pelata ilman meitä?"
Mutta hän tarkoitti mustalla miehellä Magic Johnsonia,
miljardööriä!
Uskomatonta.
Ei maininnut, että hänellä oli AIDS,
minkä kertoisin ensimmäisenä tyttöystävälleni.
Täytyy olla todella rasistinen, jos AIDS on sivuseikka.
"Ole varovainen, kulta. Hänellä on vanha Ebola."
Tytöstä voi olla montaa mieltä, mutta minusta -
hän on sankari, hitto vie.
Saatoitte ennen kuvitella juttuja,
mutta nyt näette sen edessänne ilman epäilystäkään.
Se todella tapahtui.
Hän imi sen vanhan äijän kalua.
Hän uhrautui tiimin puolesta.
Kuvottavaa. Miehen kalu on 80-vuotias.
Kuin maistaisi historiaa.
Viisi sotaa, kansalaisoikeusliike, Suuri lama.
Hän on nainut 40 vuotta ennen Bill Cosbyn ensimmäistä raiskausta.
Hyvin vanha mies.
Hyvin vanha penis.
Mutta se on silti vain nimittelyä.
Nimittely ei murra modernia mustaa miestä.
Se ei riitä. Ei kiinnosta paskaakaan.
Jos menisin Kentucky Fried Chickeniin, ja jostain syystä -
tiskin takana kaikilla olisi Ku Klux Klan -huput päässään,
mitä luulette minun tekevän? Juoksenko ulos?
En, jos minulla on nälkä.
Kävelisin tiskille. "Terve. Saanko kahden palan aterian?"
Ei minua kiinnosta paskaakaan.
"Haluatko myös leipää, neekeri?"
"Luulin, että mukaan tulee leipää. Mikä tuo asenne on?
Haluan kaksi palaa. Vauhtia. Tiedät, mitä siihen kuuluu."
Mutta en suutu. Miksi suuttuisin?
Hän joutuu olemaan töissä Kentucky Fried Chickenissä, en minä.
Entä jos asuisin Austinissa ja minulla olisi valkoinen tyttöystävä?
Se on mahdollista.
Joidenkin mukaan se on tarpeellista.
Mutta ei ole kyse siitä.
Minä ja valkoinen tyttöystäväni olemme kotona -
ja teemme, mitä rakastavaiset tekevät.
Ehkä hän on alasti ja polvillaan,
vetää minulta käteen. Tykkään siitä.
Hän todella runkkaa.
Vinot vatsalihakset tiukkana.
Kaluni on valtava, joten hän...
Minä sanon: "Tämä tuntuu mahtavalta. Taidan tulla kohta."
Hän katsoo minua ja sanoo: "Laukea naamalleni...
neekeri."
Kinkkinen tilanne.
Mitä luulette minun tekevän?
Silloin ei olla tinkimättömiä.
Heitän lastit hänen naamalleen.
Mietin eettisyyttä myöhemmin.
Olen sanani mittainen mies.
Jos sanon tulevani, minä tulen.
En välitä paskaakaan. Joku voisi ampua minua.
Jos sanon tulevani, aion silti...
En toki pidä ammutuksi tulemisesta.
Mustilla on vaikeaa.
En sano mitään poliisista.
Jätän sen Chris Rockille.
Toinen iso urheilujuttu oli Ray Ricen video.
Näittekö sitä?
En voi lakata katsomasta sitä.
Se on vitun hirveä.
Se on väkivaltaisinta, mitä olen nähnyt tapahtuvan naiselle,
värikuvana.
Tosi paha. Jos olisin voinut pysäyttää ajan -
ja antaa Ray Ricelle neuvoja,
en olisi ikinä sanonut:
"Lyö häntä naamaan."
Vitun surkea ajatus.
Toisaalta naisen ei olisi pitänyt hoputtaa häntä.
Mitä vittua? Et voita häntä.
Älä hoputa hemmoa, joka pystyy pysäyttämään taklauksen käsivarrellaan.
Hän pääsee niskan päälle.
Mainitsen hänet vain, koska hän palaa pelikentälle.
Tiesittekö sen? Liittovaltion tuomari käski NFL:ää -
palauttamaan Ray Ricen kentälle,
koska hän oli avoin tutkinnan aikana.
Hän kertoi täsmälleen, mitä teki.
Eivätkä he voi muuttaa päätöstään vain koska video tuli julki.
Ymmärrän. Vähän kuin hengailisin kavereiden kanssa ja sanoisin:
"Tiedättekö, mitä tein eilen?
Panin läskiä tyttöä, jonka tapasin klubilla."
"Hitto, Dave. Hullua."
Sitten he näkevät videon siitä.
"Emme voi enää hengailla.
Tämä jengi ei kannata tuollaista."
"Mitä? Minä kerroin, mitä tein."
Sairainta on se, että video kuvattiin ennen kuin he menivät naimisiin.
Eikö ole outoa?
En tiedä, miksi kumpikaan heistä teki sen.
Haluaisitko elää naisen kanssa,
jota olet lyönyt naamaan koko voimallasi?
Häivähdys purppuraa -meininkiä.
"Celie! Tule ajamaan partani!"
Oletko sekaisin?
Kysyin siitä vanhemmalta ystävältäni asettaakseni asian mittasuhteisiin.
Hän on oikeudenmukaisin tuntemani ihminen. Kysyin häneltä.
"Näitkö Ray Ricen videon?"
Hän sanoi heti: "Se oli vastenmielistä."
Hetken päästä hän jatkoi:
"Mitäköhän nainen sanoi hänelle?"
Minusta sillä ei ole väliä.
Pointti on, että häntä ei kuulu lyödä naamaan.
Vaimoni sanoo kamalia asioita minulle.
Hän kutsui minua tuheroksi...
illallisvieraiden kuullen.
Tiedän. Aloin suuttua, mutta sitten mietin:
"Vitut. Hän on varmaan oikeassa."
Olen tuhero. Myönnän sen.
Olen pehmeä, lämmin ja suostutteleva, kuten oikea tuhero.
Sanoin hänelle: "Jos et pidä minusta huolta,
saatan haista, kuten sinun tuherosi."
Meillä tapellaan rumasti. Ei se ole vakavaa.
Jos haluaa päästä selville sydämen asioista, kysytään naiselta.
Tunnen kaksi naista, jotka ovat yliopiston professoreita,
ja käymme Starbucksissa kahvilla kahdesti viikossa.
Puhumme tärkeistä jutuista.
Kysyin heiltä kahvitreffeillä:
"Miksi nainen pysyi Ray Ricen kanssa,
vaikka tämä löi häntä naamaan kaikin voimin?"
Toinen heistä sanoi: "Vittu herää.
Hän jäi rahan vuoksi."
Hetkinen vain, koska toinen sanoi:
"Olen eri mieltä. Nainen todella rakastaa häntä."
Minä sanoin: "Tiedättekö mitä?
Minusta te kumpikin olette oikeassa."
Sanomalla niin säilytin mahdollisuuden -
kimppakivaan näiden ämmien kanssa.
Olen tehnyt töitä sen tussun eteen kahvikuppi kerrallaan neljän vuoden ajan.
En aikonut heittää sitä hukkaan Ray Ricen takia.
Ei minua kiinnosta niin paljon.
Olen vain rehellinen.
Se on sairasta. Mustilla on vaikeaa.
- Tykkään susta, Dave! - Niin minäkin.
Sitten tulee banaaninkuori. Hetkenä minä hyvänsä.
Niin se alkaa.
Luin tänään lehdestä, että banaanin heittäjä -
pidätettiin taas, koska hän heitti banaanilla -
jotain toista hemmoa baarissa Santa Fessä.
Katsokaa netistä tämän jälkeen. Hän teki niin.
Sekin tyyppi oli musta. Sanonpahan vain.
Tiedättekö, minkä hän sanoi syykseen?
"Tein sen, koska Dave Chappelle on rasisti."
Entä sitten? Tuo ei ole paras tapa hoitaa asiaa, vaikka olisinkin rasisti.
Entä jos Martin Luther King -
olisi heitellyt tonnikalapaistoksia? Olisiko se toiminut?
Hyvä, Dave!
Tyttösi kuplii. Hän on hiton humalassa.
En tiedä, mitä hän yrittää sanoa,
mutta suosittelen, että juotat hänelle vettä.
Muuten saat kotona kuivaa tussua.
Hänen kalunsa on huomenna hiertynyt.
Onko kenelläkään tupakkaa lainaksi?
Sinä. Kiitos.
Katsotaanpa. Marlboro menthol. Se voi olla kuka vain.
Newport olisi mustalta kaverilta.
Marlboro menthol on arvoitus.
Onko sana "tussu" loukkaava?
Ei!
Selvä, kunhan varmistin.
Kysyin sitä Denverissä.
Koko yleisö sanoi ei, kahta ihmistä lukuun ottamatta.
Nainen eturivistä, minua vanhempi, noin minun ikäiseni.
Ehdottomasti feministi. Ymmärrätte.
Lyhyet hiukset, ruutupaita. Tiedätte kyllä.
Hän ei sanonut, että se loukkaa.
"Sana vaivaannuttaa minua."
"Niinkö? Sinuako?"
Ennen kuin ehdin kysyä syytä, yksi tyyppi parvella...
Hän ei sanonut sitä minulle, mutta hän sanoi...
Kaikki kuulivat sen. "Se on herkullinen."
Mitä?
En ole koskaan kuullut, että tussusta käytetään sanaa herkullinen.
En sano, että se olisi pahaa.
Sen maku vaatii totuttelua.
Ei kukaan meistä maistanut tussua ensi kertaa...
"Hyvää!"
Se kaipaa jotain.
Gynekologit eivät saa sanoa "tussu".
He saavat sanoa "vagina" tai käyttää osista lääketieteellisiä nimiä,
mutta edes naisgynekologi ei saa käyttää lyhenteitä.
Minusta naisgynekologi saisi sanoa.
"Onko kaikki kunnossa?" "Tussusi on..."
Minusta miehet eivät saisi olla gynekologeja.
Se on eturistiriita.
Kun vaimoni oli raskaana, kävimme gynekologilla,
ja hän nosti vaimoni jalat jalkatukiin.
"No niin, rva Chappelle, yrittäkää rentoutua."
Tönäisin häntä. "Väisty! Hoidan tämän. Kerro, mitä etsin."
Kotitekoinen tarkastus.
Siinä on liikaa eettisiä kysymyksiä.
Voiko gynekologi menettää toimilupansa,
jos hän haistaa sormiaan tutkimuksen aikana?
Onko se laitonta?
Kuinka he voisivat vastustaa sitä?
Kuten jos on hyvää grilliruokaa, ei sitä edes ajattele.
Sana "tussu" on loukkaava, jos on vanhempi.
Minun ikäiseni ja nuoremmat eivät edes...
Tanssimme sen tahtiin.
Laulu tulee radiosta. Nuijin sitä tussua
Melko karkea biisi.
Ei mikään rakkauslaulu. Ei kyynelvanoja, ei keskiyön junia Georgiaan.
Hän vain nuijii tussua.
Uskomatonta.
Eikä tiedä, harrastaako hän seksiä.
Naiset voivat vain laskea housunsa. Hän tekee näin!
"G-Unit!"
Katsot HBO:ta.
"Olen Larry Merchant. Seison kehän laidalla tussun kanssa -
50 Centiä vastaan käydyn ottelun jälkeen.
Tussu, tule tänne juttelemaan.
Näytät kamalalta. Huulesi ovat turvonneet, vuodat vähän verta.
Kerro, mitä 50:n kanssa tapahtui?"
"En tiedä. Ensimmäinen erä tuntui hyvältä. Olin valmis ottelemaan.
Olin lämmin ja kostea ja...
En tiedä. Hän löi minua yllättävistä kulmista.
Edestä, vasemmalta. Takapuoli yllätti eniten."
"Tussu, katsotaan neljättä erää. Silloin homma meni pieleen.
Tulit kulmauksestasi. Ottelit hyvin. Osuit 50:een oikealla ja vasemmalla,
mutta sitten 50 iski suoralla. Tuossa. Näetkö?
Hän löi suoraan tuohon -
nuppiin, joka on pääsi yläpuolella. En tiedä, mikä se on.
Ja 50 takoo nuppia yhä uudestaan.
Mitä ottelijan mielessä liikkuu,
kun heidän nuppiaan kolistellaan niin?"
"En tainnut ajatella mitään.
Olen hyvä puolustautumaan. Lähelleni on vaikea päästä.
Nuppiani ei ole koskaan ennen lyöty.
Suurin osa ottelijoista ei edes tiedä sen olemassaolosta.
Hän löi minua, ja jalkani pettivät. En osaa sanoa muuta."
Tykkään, kun Lil Wayne puhuu tussusta.
Muistatteko sen laulun?
"Ämmä katsoo leffoja porealtaassani"
Ja sitten:
"Mehukas tussu"
Se saa minut nauramaan.
Ei kukaan sano niin. Vain Lil Wayne sanoo sellaista.
Jos tyttö kysyy: "Onko hyvää tussua?"
"Kyllä, mehukasta. On hyvää."
Tussu on mehukas.
Siksi en ole Lil Wayne. Jos olisin porealtaassa tytön kanssa -
ja huomaisin tussun olevan mehukas,
nousisin altaasta.
Olen bakteerikammoinen.
Kuvittelen Lil Waynen...
"Mitä on tämä outo öljy,
joka kelluu porealtaassani?
Tussumehua."
Se oli minusta niin hauskaa,
että kirjoitin varmaan 40 vitsiä,
joiden huipentuma on "tussumehu".
Kaikki niistä toimivat enemmän tai vähemmän, joka kerta.
Kerron toisen, jotta uskotte.
Tämä on CSI:n erikoisjakso.
Jostain syystä Lil Wayne esittää johtavaa etsivää.
Se on asetelma. Oletteko valmiita?
"Onko kukaan muu ollut rikospaikalla?"
"Ei."
"Tämä on outoa.
Paikka on lähes koskematon. Sisään ei olla tultu väkisin.
Ei kamppailun merkkejä.
Osoita taskulampullasi. Liukastuin johonkin.
Mitä tämä on?
Se kiiltää valossa.
Se on pehmeää.
Tämä on tussumehua.
Nainen istui risti-istunnassa."
Niitä on vielä 39.
Kaikki ovat vihaisia jostain.
Äskettäin homobloggarit kävivät kimppuuni, ja pahoitin mieleni.
Minulla ei ole mitään homoja vastaan, mutta vihaan bloggareita.
En sano tätä siksi, että hän oli homo.
Hän käyttäytyi akkamaisesti. Hän vääristeli vitsejäni -
ja yritti käyttää minua esimerkkinä, kun oikeastaan...
"Olen liittolainen, kusipää. En yritä estää homoja. On parempaakin tekemistä."
Kusipää yritti saada homot hakkaamaan minut.
"Dave Chappellen vitsit..."
En tiedä, miten hän puhuu. Keksin tämän päästäni.
"Dave Chappellen vitsit loukkaavat homojen miehisyyttä."
Mitä vittua se tarkoittaa?
En sanonut mitään, mikä vihjaisi homojen olevan epämiehekkäitä.
Tiedän, että olette miehiä.
Mikä on miehekkäämpää kuin se, että panee toista miestä perseeseen?
En tiedä mitään kovismaisempaa.
Minusta ei ole sellaiseen. Olen tuhero.
Tiedättekö, mitä sanoin? Tämän.
Kerron, mitä sanoin,
eikä se ollut vitsi. Se on tosi tarina,
ja minä vain kerroin sen.
Menin galleriajuhliin.
En tiedä, kuka teistä on ollut rikas, mutta ne ovat hienoja juhlia.
Viiniä, juustoa ja hyviä keskusteluja.
Siellä oli myös pari erikoisempaa tyyppiä,
joista yksi oli varakas mies, jolla sattui olemaan mekko.
En tiedä, miksi häntä kutsutaan. Transuksi tai drag queeniksi.
Miksikä lie, mutta hän oli selvästi mies.
Ja hän oli selvästi aineissa.
En tiedä, mitä hän oli ottanut, mutta hän oli ottanut liikaa.
Hän ei näyttänyt hyvältä.
Hän näytti sairaalta. Ystävät seisoivat ympärillä -
huolestuneina, yrittäen virvoittaa häntä.
Se näytti homoelvytykseltä.
He leyhyttelivät.
Näin tämän kauempaa.
Olisi pitänyt olla välittämättä, mutta uteliaisuuteni heräsi.
Menin heidän luokseen. Kysyin: "Anteeksi, herrat.
Onko mies kunnossa?"
He katsoivat minua, kuin olisin ilkeä.
"Nainen on kunnossa."
"Niinkö?
Anteeksi. En tiennyt, että leikimme tätä."
Olen tätä mieltä:
Ihmisillä on oikeus olla sellainen, joksi he tuntevat olonsa.
Olen liittolaisenne.
Mutta -
kysymykseni kuuluu:
Missä määrin minun täytyy osallistua sinun minäkuvaasi?
Onko reilua, että minun täytyy muuttaa pronominini tämän hemmon takia?
Se ei käy järkeen.
Ihan totta.
Jos puen ruutuneuleen ja sanon: "Tunnen olevani valkoinen -
ja haluan kunnioitusta ja pankkilainan", ei se toimi.
Ette te välitä tunteistani. Miksi välittäisin teistä?
"Neekeri" on pronomini.
Mutta filosofiseen väittelyyn ei ollut aikaa. Oli hätätilanne.
"Hyvä on. Anteeksi. Olin vain huolissani,
koska nainen näyttää huonolta.
Ja hän putosi penkiltä.
Ja hänen kalunsa näkyy mekon alta.
Voinko soittaa ambulanssin?
En halua olla juhlissa, joissa transu vetää överit. Liikaa kysymyksiä."
Tämä ei ole uutta.
Minulla oli kaveri high schoolissa. Hän oli kovis. Hän myi kamaa.
Hän oli villi tyyppi. Ihmiset pelkäsivät häntä.
Myöhemmin kuulin, että hän oli tullut kaapista.
En uskonut sitä.
Hän soitti minulle yhtäkkiä viime vuonna.
"Miten menee? Sain numerosi siltä-ja-siltä.
Vedät show'n New Yorkissa. Saisinko pari lippua?"
"Totta helvetissä saat. Miten menee?"
"Jutellaan show'ssa, mutta arvostan tätä. Nähdään."
"Selvä. Pärjäile."
Olin lopettamassa, mutten voinut vastustaa.
"Kuulin, että olet homo. Mitä tapahtuu?"
Enpä olisi kysynyt sitä.
Kuulosti siltä, että hän halusi todella puhua -
ja siihen liittyi pitkä tarina.
Kyllä minua vähän kiinnosti, mutta... En pidä puhelimessa puhumisesta.
Katsoin samalla TV:tä.
En keskittynyt kunnolla.
Yritin olla kannustava, mutten tiennyt, mitä sanoa.
Mumisin koko keskustelun ajan.
"Tiedäthän, olet homo."
Tätä jatkui jonkin aikaa.
Sitten minun piti sanoa jotain lopullista, jotta hän sulkisi puhelimen.
Sanoin: "Tiedätkö mitä? Älä anna ihmisten lannistaa.
Kun joku yrittää saada sinut inhoamaan itseäsi,
muista, että kaikki panevat hassusti jonkun mielestä."
Hän ei tykännyt siitä.
"Mitä vittua tuo tarkoittaa?" Sanoin: "Häh?"
"Panenko sinusta hassusti, kusipää?"
"Tarkoitin vain, että kaikki ovat erilaisia."
"Et sanonut 'erilainen', sanoit 'hassu'.
Mikä on niin vitun hauskaa panotavassani?"
"Minä panen jalkoja."
"Mitä?"
Tämä ei ole vitsi.
Pyydän naisia puristamaan jalkojaan yhteen näin -
ja panen heitä jalkojen väliseen koloon.
Mutta sen ympärille ei voi luoda yhteisöä.
Meille ei ole lippua.
Se sai hänet nauramaan.
Seuraavana päivänä näin hänet backstagella.
Hän sanoi: "Miten menee?" "Hitto! Mitä kuuluu?"
Hänen kamunsa oli mukana. "Dave, tässä Manuel,
kihlattuni. Menemme naimisiin New Yorkissa, koska se on laillista."
"Onneksi olkoon, kaverit."
Manuel sanoi: "Gracias." Hän meni hakemaan juotavaa,
ja kaverini katsoi minua. "Dave,
mitä mieltä olet?"
Aloin taas mutista.
"Olet homo, tiedäthän."
"Naimisiin meneminen jännittää. Se on iso askel."
"Niin on, iso askel."
"Olet ollut naimisissa jonkin aikaa.
Onko sinulla neuvoja?"
"Ei, olen naimisissa naisen kanssa. Sori vaan."
Hän oikaisi minua. "Ei. Nait rakastamasi henkilön,
joten tilanne on pohjimmiltaan sama."
"Tuossa väitteessä on se ongelma,
että oletat minun rakastavan vaimoani. Mutta..."
Relatkaa vähän! Tietenkin rakastan vaimoani.
Tämä naurattaa häntä.
Tämä myös ruokkii ja rahoittaa hänet.
Sanoin: "Tiedätkö, mitä sinun pitäisi tehdä?
Ensinnäkin, älä tee sitä.
Puhun laillisesta avioliitosta.
Ei homouden vuoksi, vaan siksi, että laillinen avioliitto -
on pirullista valtapeliä USA:ssa.
Olen vain rehellinen.
Ilman uskonnollista merkitystä tai rakkauden ajatusta -
avioliitto on vain kauhea sopimus, jota ei pitäisi allekirjoittaa.
Puhun suoraan.
Alussa toista rakastetaan.
Kahden vuoden päästä kerätään todistusaineistoa toista vastaan -
mahdollista oikeusjuttua varten, joka saattaa tapahtua.
Jos siihen lisää homouden, lopputulos on räjähdysaltis.
Ray Rice -tyyliin.
Ray Ricen jupakan jälkeen olin juhlissa ja tapasin Michael Samin.
Tunnetteko hänet? Mukava kaveri.
Ensimmäinen avoimesti homo NFL-pelaaja.
Michael on mukava ja rohkea kaveri, mutta kun tapasin hänet, mietin:
"Mitä tapahtuu, kun Michael Sam hakkaa vaimonsa hississä?
Onko se perheväkivaltaa vai kaksi kaveria, jotka selvittelevät asioita hississä?"
Joka tapauksessa...
Annan saman neuvon naimisissa oleville homoille ja heteroille: hankkikaa koira.
Koira rakastaa aina, vaimo ei.
Se oli oikea keskustelu. En tiennyt koirista.
Lapseni hankkivat koiran, toivat sen eläinkodista. En halunnut sitä.
"Voimmeko pitää sen?" "Ette."
Kysyin: "Mistä saitte koiran?" "Löytöeläinkodista." Ajattelin...
"Siinä on varmaan jotain vikaa.
Emme voi pitää sitä."
Lapset alkoivat itkeä ja huutaa, kuin koiralla olisi uhkapelivelkoja.
"Ole kiltti, isä! Jos emme pidä sitä, se tapetaan!"
Ajattelin...
"Voitte pitää sen."
Koira oli kiusankappale.
Inhosin sitä.
Yhtenä iltana poltin pilveä ja söin voileipää,
ja Baba, koiramme, tuli luokseni ja tuijotti minua.
Tulee kiusaantunut olo, kun koira katsoo syömistä.
Annoin sille palan leipääni, jotta se häipyisi,
ja niin meistä tuli ystäviä.
Jos näette minut kadulla Baban kanssa,
sillä ei ole hihnaa. Se kävelee vieressäni.
Jos pysähdyn, se pysähtyy. Jos liikun, se liikkuu.
Ystäväni sanovat: "Miten siistiä.
Kuinka koulutit Baban tekemään tuon?"
"En kouluttanut Babaa.
Minä vain sotken syödessäni."
Jos tiputan ruokaa ja Baba ei ole lähellä, minun tarvitsee vain kutsua.
"Baba!"
Se on mustan miehen koira, joten se ei tule heti.
Se kurkistaa nähdäkseen, mitä tapahtuu.
Napautan jalallani, jotta se huomaa ruuan. "Täällä!"
"Kiitti, Dave." Se nappaa ruuan ja juoksee pois.
Se tuntee tapani. Jos se haistaa pilven...
"Hemmo aikoo syödä." Se juoksee paikalle.
Baba auttoi minua selviämään vaikeasta vaiheesta avioliitossani.
Vietämme paljon aikaa yhdessä.
Vietän aikaa vaimonikin kanssa,
mutta olemme olleet naimisissa niin pitkään, ettemme puhu...
En tiedä, oletteko naimisissa, mutta kymmenen vuoden jälkeen -
puheliaisuus katoaa. Kaikki on sanottu.
Tiedätte kyllä. Toimimme automaattisesti.
Hän sanoo minulle saman asian joka ilta ennen nukkumaanmenoa.
Olen viimeinen valveilla. "Menen nukkumaan. Hyvää yötä."
"Selvä, kulta. Katson vielä TV:tä. Hyvää yötä."
Hän kävelee portaiden puoliväliin.
"David?
Älä syö lasten lounasta." Ja hän kävelee pois.
Hulluinta on, etten enää syö heidän lounastaan.
Ennen tapasin tehdä niin.
Saatoin polttaa pilveä keskellä yötä -
ja hän jätti siististi pakattuja voileipiä ympäri keittiötä.
Minähän söin ne.
Mitä sitten? Miksei hän voi tehdä uutta aamulla?
Ja minulla on poikia.
Pojat tykkäävät kaikesta, mitä isä tekee. He sanovat koulussa seuraavana päivänä:
"Isä söi voileipääni. Hitto!"
Heidän isänsä on Dave Chappelle.
Leivän voi vaihtaa johonkin parempaan.
Kasvatan heidän lounaansa arvoa.
Vaimo ei ymmärrä sellaista.
Hän suuttuu minulle.
Nyt hän on vihainen, koska saatoin itseni vaikeuksiin.
Minua kiristettiin. Sitä tapahtuu tällä alalla.
Tulin kotiin kiertueelta.
Pöydällä oli FedEx-paketti.
Se oli osoitettu minulle, joten avasin sen.
En tiedä, kuka sen toimitti.
Sisällä oli videokasetti, johon oli kirjoitettu viesti.
"Kiinni jäit."
Voi luoja. Voitteko kuvitella? Sekosin.
Mylläsin koko talon etsiessäni videonauhuria.
En ollut nähnyt videota vuosikymmeneen.
Katsoin videon, ja se oli kamala. Jäin kiinni.
Se oli video minusta...
Panin siinä tyttöä.
Se oli ennen avioliittoani. Mutta se ei näyttänyt hyvältä.
Vatsaani kiersi. Vilkaisin kelloa -
ja näin, että vaimoni tulisi kotiin 10 minuutin päästä, ja hätäännyin.
Runkkasin nopeasti ja sitten...
soitin FBI:lle.
He saivat minut rauhoittumaan.
He eivät sanoneet, että nappaisivat tekijän,
mutta käyttäytyivät, kuten itsevarmat ihmiset, jotka nappaisivat tekijän.
En ollut kovin huolissani.
Alle viikkoa myöhemmin, viisi päivää myöhemmin, tulin kotiin,
ja kuistillani oli toinen videokasetti.
Kun näin sen, soitin poliisille.
"He tekivät sen taas.
Etsikää tyyppiä, jolla on hippifarkut,
koska kuka vittu lähettää videokasetteja!"
Toinen video oli pahinta, mitä olen nähnyt koko elämässäni.
Sellainen tuhoaa uria. Videolla minä...
runkkasin edellisen viikon videon tahtiin.
En tiedä, miten he saivat sen.
Minun täytyi selittää kaikki vaimolle.
Hän oli vihainen.
Mikään ei ole niin kylmää kuin kylmästi kohteleva nainen.
Hän oli vihainen, muttei suostunut puhumaan siitä.
Hän rankaisi minua pienin tavoin. Pakotti tekemään inhoamiani asioita.
Hakemaan lapset koulusta. Siinä yksi.
Se on minulle kärsimystä.
Yksi poikani käy julkista koulua.
Ja...
hänen pikkuveljensä käy yksityiskoulua.
Se on koe. Haluan nähdä, mitä heille tapahtuu.
Outoa kyllä, yksityiskoulua käyvä pieni poikani -
on kovanaama.
En tiedä, mistä hän on perinyt sen. Ei minulta.
Eikä todellakaan siitä koulusta.
Se on edistyksellinen koulu.
Koulussa on vain 12 mustaa oppilasta,
ja minä olen ainoa musta vanhempi.
Eivätkä vanhemmat pidä minusta.
Ei siksi, että olen musta. He eivät pidä tyylistäni.
Tulen aina myöhässä, ajan Porchella -
ja luukutan musiikkia, josta he eivät tykkää.
Nuijin sitä tussua
Ajan parkkipaikalle.
Saatan polttaa autossa lasten kanssa.
Ajan invapaikalle.
Kun lähden invapaikalta, he sanovat jotain passiivis-aggressiivista.
"Huomenta, Dave. En tiedä, huomasitko,
mutta pysäköit invapaikalle."
"Kyllä, Frank, huomasin sen.
Kuka on tämä odottamamme vammainen tyyppi, joka ei koskaan tule?"
Inhoan kouluun menemistä.
Vain yksi lesbopari on minulle mukava.
Kate ja Sarah.
Oikeastaan Kate vihaa minua. Sarah tietää, että olen musta,
ja hän on puoliksi musta, joten hän ymmärtää minua.
Tiedättekö? Vaikea selittää.
Sanon jotain. Kate on liian tosissaan lesboudestaan.
"Hei, Kate ja Sarah.
Menettekö ensi viikon isä-poika-piknikille? Kuinka se toimii?"
Kate suuttuu välittömästi.
Sarah tietää minun pelleilevän, joten hän sanoo:
"En tiedä. Ehkä minä ja Kate heitämme kolikkoa."
"Älkää turhaan vaivautuko,
koska selvästikin sinä olet dildon käyttelijä."
Kate punastuu, mutta Sarah nyökkää.
"Olet oikeassa, minä se olen."
Olemme hyviä kavereita. He kutsuvat minut juttuihin.
He ovat ainoat kaverini koulussa.
Kuvitelkaa, miten yllätyin,
kun menin hakemaan poikaani kaiken tämän jälkeen.
Opettaja odotti minua ulkona.
Hän seisoi keskellä invapaikkaa.
Tiesin, että jokin oli vialla, joten avasin ikkunan. "Mitä nyt?"
"Voimmeko jutella hetken toimistossani?"
"Vitut. Jutellaan täällä. Mitä on tekeillä?"
Tiesin, että jotain pahaa.
"Ibrahim tappeli."
"Tappeli?" "Älä huoli. Kaikki ovat kunnossa."
"Kaikki?
Mitä tapahtui?"
"Sepä se. Emme tiedä, mitä tapahtui, koska hän ei suostu puhumaan.
Tiedämme, että hän löi Sarah Junioria naamaan.
"Voi ei!"
Sarah on yksi harvoja vanhempia, joita en usko voivani hakata.
Juuri silloin Kate ja Sarah tulivat hakemaan tytärtään.
Menimme kaikki toimistoon.
Olin huolissani, koska en halunnut, että minut erotetaan koulusta.
Sitten he toivat poikani. Hän itki.
Hänet tuotiin sisään kuin vanki.
Hän teki näin:
Sanoin: "Poika, lakkaa itkemästä, rauhoitu.
Älä katso näitä ilkeitä naamoja. Katso minua -
ja kerro totuus, käykö?
Kerro minulle totuus.
Löitkö sitä tyttöä naamaan?"
Viestitin hänelle, että hän valehtelisi, mutta hän ei ymmärtänyt.
Hän ei huomannut. "Kyllä, isä, löin häntä naamaan."
"Voi luoja. Miksi ihmeessä teit niin?
Et saisi käydä käsiksi keneenkään."
Hänen vastauksensa oli niin kovis, että kaikki vanhemmat säikähtivät.
"Hän ansaitsi sen."
Minä sanoin...
Kaikki katsoivat minua. "En tiedä, mistä hän oppi tuon.
Mitä tarkoitat, poika? Tuo on hullua! Mitä tarkoitat?"
Hän alkoi itkeä, kuin olisi Tupac.
"Nämä lapset piinaavat minua!"
Sanoin opettajalle: "Hetkinen. Hän ei ole valehtelija.
Jos hän sanoo, että he piinaavat häntä, jotain tapahtui.
Poika, mitä he tekivät sinulle?"
"Isä, en jaksa tätä. Sitä on jatkunut koko viikon."
"Mitä on jatkunut?"
"Söimme lounasta, ja se ämmä söi voileipääni."
Sanoin: "Ai."
"Se oli neljäs kerta tällä viikolla. En jaksa sitä leivänsyöjä-ämmää."
"Älä käytä tuota sanaa. Mennään kotiin."
Se oli hiljainen automatka.
Kotona hän juoksi huoneeseensa ja paiskasi oven kiinni.
Hänen äitinsä tuli alas. Hän oli kuullut kaiken.
Hän katsoi minua. "Voi luoja." "Tiedän, sairasta."
"Sinä söit hänen leipäänsä, eikö niin?"
"En jaksa tätä syyttelyä!"
Juoksin ulos talosta.
Hyppäsin autoon ja ajoin pois. Tietenkin söin hänen leipäänsä.
Mutta tiesin, että vaimo oli vihainen videosta,
joten hän rankaisi minua syömästäni leivästä.
Olin vitun vihainen. "Voisin jättää palaamatta. Vittu, mitä paskaa."
Niin ihmiset erosivat 40-luvulla.
Silloin ei ollut avioerotuomioistuimia. Jos halusi lähteä avioliitosta,
sanoi vain vaimolleen: "Menen ostamaan tupakkaa. Palaan pian."
Mukaan sai vain päällään olevat vaatteet.
Silloin miehet olivat miehiä.
Eikä silloin ollut internetiä,
joten saattoi muuttaa 18 kilometrin päähän ja aloittaa uuden elämän.
Mutta palasin kotiin.
Oli myöhä.
Tulin sisään ja hän oli vaihtamassa vaatteita.
Vaimon vihaisuuden huomaa,
jos hän peittää tissinsä, kun tulee sisään.
"Anna tissien olla. Se olen minä.
Voimmeko jutella hetken?"
"Ei ole mitään juteltavaa. Tiedän, että söit leipää.
Äläkä etsi lounasta. Piilotin sen."
"En halua puhua voileivästä.
Haluan puhua siitä. Videosta.
Tiedän, että se suututtaa sinua."
Se oli vaikea keskustelu.
Piti kertoa pari vitsiä.
Hän nauroi vähän, ja se rentoutti häntä,
ja aloimme jutella, ja sitten hän kertoi pari vitsiä,
jotka loukkasivat, totta puhuen.
Juttelimme. Arvatkaa, mitä hän kertoi.
Hän sanoi olevansa vihaisempi toisesta videosta -
kuin ensimmäisestä.
Siinä ei ole mitään järkeä.
Mitä vikaa on siinä, että kaveri koskettelee itseään?
Se on oma asiani. En tee sitä koko ajan.
Joskus teen sen hänen vuokseen.
Monet miehet tekevät niin. Sitä kutsutaan armorunkkaukseksi.
Se tapahtuu keskellä yötä, kun on vierähtämässä naisen päälle,
näkee hänen kasvonsa ja ajattelee: "Hän näyttää väsyneeltä."
Tarvitaan rakkautta ja itsekuria, että voi perääntyä kivikovan kalun kanssa.
Joskus en selviä ulos.
"Joku nukahti ilman sukkia."
Ei jalkoja voi raiskata.
Runkkaan nykyään vain, kun tiedän, kuinka kauan hän on poissa.
Vain silloin voin keskittyä.
Joskus hän sanoo: "Vien lapset nopeasti äidin luokse.
Palaan parin tunnin päästä."
"Parin tunnin?"
Siinä ehtii tehdä asiat hyvin.
Sellaisessa sessiossa riisutaan vaatteet.
Olen alasti olohuoneessa.
"Saatanan lelut pois tieltä!"
Ällöttävää. Jalka sohvapöydällä, hyväilen sitä, ei kiirettä.
Vieressä on murokulho.
Silloin on yksityisyyttä. Voi tulla kovaäänisesti. Sitä on ikävä.
Kun mies heittää lastit, sen jälkeen on kuuden minuutin aikaikkuna,
jolloin hän ajattelee rationaalisimmin.
Hän on kauhuissaan.
"Luoja, mitä olen tehnyt?
Sitä on kaikkialla.
Baba!"
Kiitos paljon, Austin. Minulla oli hauskaa.
Voikaa hyvin, olkaa onnellisia. Hyvää yötä. Kiitos.
Aplodit Dave Chappellelle!